Distincţia obţinută de filmul regizorului Călin Peter Netzer, „Poziţia copilului”, este o nouă confirmare pentru vitalitatea cinematografiei din România.
Anunţul cîştigătorului marelui premiu al Berlinalei de către preşedintele juriului internaţional, regizorul chinez Wong Kar Wai, a fost primit cu aplauzele participanţilor la gala festivă de încheiere a Festivalului Internaţional al Filmului.
Toată lumea se aştepta ca pelicula realizată de regizorul Călin Peter Netzer, „Poziţia copilului”, să fie premiată. Iată că a luat marele premiu, fiind distins cu Ursul de Aur. Distincţia este o nouă confirmare pentru vitalitatea cinematografiei din România, care în ultimul deceniu a dovedit că este performantă, are ceva de comunicat, este inovativă şi contribuie la îmbogăţirea cinematografiei internaţionale.
Cătalin Peter Netzer şi Ada Solomon
Vizibil emoţionat, Netzer a mulţumit la Berlin pentru premiu, iar producătoarea, Ada Solomon, care l-a însoţit, a adresat opiniei publice un apel insistent, cerînd acordarea unei atenţii mai mari, filmelor de artă.În acest context, ea a amintit de „cenzura comercială” care este o povară pentru impunerea pe piaţa mondială a producţiilor care au o certă valoare artistică şi care nu corespund gustului îndoielnic pe care-l propagă cinematografia evenimenţial-comercială.
Mai toţi comentatorii au receptat filmul lui Netzer ca o ilustrare a unei situaţii tipice din România de astăzi, aflată într-o criză a eticii şi moralităţii.
Netzer a încercat să respingă interpretarea filmului său dintr-o perspectivă social-critică, pedalînd pe latura psiho-socială a personajelor şi reducînd acţiunea la un simplu conflict între o mamă hiperprotectivă (Luminiţa Gheorghiu) şi fiul ei (Bogdan Dumitrache) recalcitrant faţă de dragostea maternă.
„În principal, este vorba despre o relație patologică între mamă și fiu. Asta este baza filmului. Tot ce este în jurul acestei povești, de la accident la corupție este în plan secund”, a declarat regizorul în faţa ziariştilor după decernarea premiilor.
În cronicile publicate în presa de limbă germană nu s-a ţinut cont de această interpretare pe care a încercat s-o acrediteze regizorul, filmul fiind perceput ca o operă de artă autonomă, desprinsă de perspectiva subiectivă a realizatorului. Iată doar un singur citat din comentariul apărut în ziarul austriac „Kleine Zeitung”:
„Pornind de la o tragedie personală Netzer povesteşte tragedia unei societăţi, care şi-a pierdut şi vîndut omenia goanei după bani şi putere. Filmul prezintă decăderea morală a unei societăţi şi critică poliţia şi justiţia coruptă”.
http://www.youtube.com/embed/ZtoCo9pJ2yU?feature=player_detailpage
La Berlinala din acest an, s-a remarcat, în mod deosebit, filmul răsăritean. Trei din cele care au rulat în competiţie au şi fost premiate. Din păcate cel polonez, „În numele ...” de Małgośka Szumowska – doar cu un premiu minor, Teddy Award, al unei organizaţii civice care lupă contra homofobiei.
Filmul regizorului bosniac Danis Tanovici „Un episod din viaţa unui colector de fier vechi”, a fost distins cu doi Urşi de Argint, luînd astfel premiul juriului şi premiul pentru cea mai bună interpretare masculină. Filmul regizorului kazah Emir Baigazin „Lecţii armonioase”, a fost distins tot cu un Urs de Argint – care îi revine cameramanului Aziz Zhambakiyev.
http://player.vimeo.com/video/59092135
Filme premiate la Berlinală cu Urşi de Argint
Cu Urşi de Argint pentru cele mai bune roluri feminine şi masculine, pentru regie, cît şi pentru cel mai bun scenariu au fost distinşi:
- Filmul despre situaţia romilor din Bosnia-Herţegovina, „Un episod din viaţa unui colector de fier vechi”, în regia lui Danis Tanovici pentru cel mai bun rol masculin. Filmul a luat un al doilea Urs de Argint, fiind distins şi cu marele premiu al juriului.
- Pelicula din Canada francofonă, „Vic şi Flo au văzut un urs” de Denis Côté – a primit premiul Alfred Bauer, în memoria fondatorului Berlinalei, echivalentul unui Urs de Argint.
- „Gloria”, în regia chilianului Sebastián Lelioa obţinut Ursul de Argint pentru cel mai bun rol feminin.
- Pentru cel mai bun scenariu a fost distins regizorul iranian Jafar Panahi, arestat la domiciliu, împreună cu co-regizorul său Kamboziya Partovi, pentru filmul său „Cortina trasă”.
- Aziz Zhambakiyev, cameramanul din filmul de debut al regizorului din Kazahstan, Emir Baigazin, „Lecţii armonioase”, a fost distins de asemenea cu un Urs de Argint.
- Pentru cea mai bună regie a fost premiat filmul american al lui David Gordon Green, „Avalanşa Prince“.
Filme româneşti la Berlinală după prăbuşirea regimului comunist
După 1990, filmele româneşti sunt prezente la cele mai importante festivaluri din lume, inclusiv la Berlinală, ceea ce se desprinde şi din această trecere în revistă:
1993: participă la Berlinală Mircea Daneliuc, cu „Patul conjugal" (în 1986 a rulat la Berlin şi "Glissando"). În acelaşi an, este invitat la Berlin şi regretatul Ovidiu Bose-Paștină cu "Timisoara, decembrie '89" şi Lucian Pintilie cu "Balanţa".
2001: Thomas Ciulei cu "Asta e".
În 2002, Tudor Giurgiu este prezent cu un scurt metraj intitulat "Popcorn Story". Andrei Schwartz, originar din România, cu filmul documentar, "Povestiri din valea leproşilor". Tot în 2002 a fost invitată la Berlinală şi o producţie din Republica Moldova, "Patul lui Procust", de Viorica Meşină şi Sergiu Prodan.
2004: Un scurt metraj,“Un cartuş de Kent şi un pachet de cafea“, realizat de Cristi Puiu, distins la Berlin cu un Urs de aur.
2005: Radu Mihăileanu, cu filmul „A veni, a vedea şi a deveni“. În "Forum" a rulat producţia colectivă a 6 regizori răsăriteni, din Estonia, Bulgaria, Bosnia-Herţegovina, Serbia-Muntenegru, Ungaria şi România. La experimentul cinematografic intitulat „Lost and Found“ – compus din şase scurt metraje – a participat şi Cristian Mungiu cu "Fata şi curcanul“.
2006: În secţiunea Panorama a rulat filmul de debut al lui Tudor Giurgiu, „Legături bolnăvicioase“, (o ecranizare a romanului semnat de Cecilia Ştefănescu), iar în "Forum", Lucian Pintilie cu pelicula, „Tertium non datur“ (o ecranizare a povestirii lui Vasile Voiculescu, „Capul de zimbru“) împreună cu filmul lui Corneliu Porumboiu, „Visul lui Liviu“.
2008: Două filme de scurt metraj: Bogdan Mustaţă cu „O zi bună de plajă“ pentru care a fost premiat cu un Urs de Aur, şi Paul Negoescu cu: „Tîrziu“.
2009: Radu Jude cu „Cea mai fericită fată din lume“, prezent în secţiunea „Forum”. Plus două scurtmetraje: „Bric-Brac“ al lui Gabriel Achim şi „Renovare“ în regia lui Paul Negoescu.
2010: Florin Şerban cu filmul său de debut, „Eu când vreau să fluier, fluier” participă la competiţie şi obţine un Urs de Argint. Tot atunci a rulat în „Forum” şi „Portretul luptătorului la tinereţe”, în regia lui Constantin Popescu (un film controversat care a stîrnit proteste deoarece se bazează pe memoriile partizanului Ion Gavrilă Ogoranu, care pînă la data decesului său fusese şeful grupării neolegionare „Partidul pentru Patrie”.
2011: Două filme de scurt metraj, „Apele tac“ realizat de Anca Miruna Lăzărescu şi „15 iulie“ în regia lui Cristi Iftime.
2012: Radu Jude din nou la Berlin cu filmul său, „Toată familia noastră”.